Manden i den store fæstning
- Gå! - Kom så!
Gå!
Frank og jeg skulle afsted med bussen kl. 23.
Hvad mener du med "afsted"?
Er du i knibe?
Ja. Han er.
Jeg sidder fast her, og hvis han ikke når den bus...
Du må stige på. Nu.
Ikke uden Jules.
Frank, det er din sidste chance. Gå så.
- Jeg får hende på en anden bus i morgen. - Sæt der er sket hende noget?
Jeg kan ikke.
Kommer I eller hvad?
- Ja. - Nej.
Det er et nej.
Okay.
Jeg er ked af det, Juliana.
Det er ikke din skyld.
Du ville ikke være her, hvis det ikke var for mig.
Hvordan vidste du det?
Nogen...
Nogen fortalte mig, at Kempeitai ville ransage klubben.
- Hvem? - Det er lige meget. Er det ikke?
Filmen er væk.
Er du klar til at gå?
Næsten.
Bare rolig. Jeg er okay.
Thomas!
Jeg advarede dig om at løbe ned ad trapperne.
Det gjorde jeg ikke, mor. Det lover jeg.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Jeg må være...
Jeg må være gledet.
Det hedder at være et klodset fjog.
Hold kæft, Amy.
- Kom så, piger. - Er du okay?
Ja, jeg har det fint. Det er ikke noget.
Gå du bare.
Jeg kører ham.
Lad os se, om vi kan få dig gjort i stand, ikke?
Hvor skulle du og Frank hen?
Den neutrale zone.
Ville I bo der?
Måske prøve at nå til Sydamerika.
Jeg ved det ikke.
Så hvis jeg var kommet en dag senere, havde jeg aldrig set dig igen.
Frank må virkelig være i knibe.
Hvad har han gjort?
Jeg kan ikke tale om det.
Dig.
Hvor fører I hende hen?
Hov! Hvor fører I hende hen?
Juliana! Hov!
Her er hun.
Er du uskadt, frk. Crain?
Ja, jeg har det fint.
Værsgo. Titusind yen.
Du kan gå.
Glemmer du ikke noget?
Filmen.
- Hvad med den? - Vi betalte for den i aftes. Den er vores.
Det var før, I førte Kempeitai til min forretning.
De penge fungerer som kompensation.
Kompensation.
Hvis I kan finde samme sum igen...
Hvad med Joe?
Vi har brug alle vores penge på dig.
- Vi efterlader ham ikke. - Vi har intet valg.
Hvad gør I med ham?
Hvis der ikke betales løsesum, leverer vi ham til myndighederne.
De slår ham ihjel.
Det formoder jeg.
Jeg skaffer 10.000 yen.
Din ven er medlem af Østkystens Modstandsbevægelse.
Det gør ham langt mere værdifuld.
Hvor meget mere?
Halvtres tusind yen.
- Jeg skaffer dem. - Har du 50.000 yen?
Jeg sagde, at jeg skaffer dem.
Hvor vil du skaffe den slags penge?
Det er min sag.
Vi har lige betalt 10.000 for at få dig ud.
Ja, og hvad gør mig så værdifuld for jer?
Du har et job i Nippon-bygningen. Jeg sagde, du kunne være til nytte.
Okay. Så nu arbejder jeg for jer?
Vi har lige reddet dit liv, Juliana. Du virker ikke særlig taknemmelig.
Selvfølgelig er jeg taknemmelig. Jeg er bekymret for Joe, okay?
Okay, det er måske svært, men hvis du kan få fat i 50.000 yen,
kan vi ikke bruge dem på ham. Vi må bruge dem på
- at forsøge på at få filmen tilbage. - Okay.
Og lade ham dø for en film?
Min mand Dom gav sit liv for en af de film sidste år.
Ligeså gjorde to af mine brødre.
En måned senere fik vi navnet på en vagt i Folsom.
Han hjalp ti af vores folk i isolation med at flygte.
Fordi du leverede en film? Hvordan fungerer det overhovedet?
Min pointe er, at hvis du skal være en af os,
må du være klar til at ofre.
Jeg beklager, men det er jeg ikke.
RIGETS REHABILITERINGSHOSPITAL
Godmorgen, Erich.
Godt at se dig vågen.
Du ser ud til at have det meget bedre.
Jeg er sikker på, jeg ikke kunne se værre ud.
Jeg...
Jeg skylder dig mit liv, Erich.
Og jeg skylder dig mit.
Ved du stadig ikke, hvem der fortalte semitterne, hvor de skulle angribe?
Hvem de end var,
tror jeg, at de arbejder på Oberstgruppenführer Heydrich ordrer.
Heydrich?
Hvorfor? Hvorfor vil han have mig dræbt?
Jeg er ikke sikker.
Erich.
Hvis der sker mig noget,
skal du gøre alt, hvad du kan
for at levere dette direkte til der Führer og kun til der Führer.
Forstår du?
Ja, Obergruppenführer.
Jeg tror ikke, at de kommer efter dig,
men jeg har sat en vagt udenfor for en sikkerheds skyld.
Tak.
Bliv rask i en fart, Erich.
Jeg har brug for gode mænd. Mænd, jeg kan stole på.
Hej.
Handelsminister?
Ja?
Undskyld forstyrrelsen, handelsminister,
men chefinspektør Kido er her.
Nuvel. Vis ham ind.
Handelsminister.
Chefinspektør.
Dit ministerium holder register over importaktivitet fra skibe,
der når vores havn fra Ōsaka.
Ja.
Vi skal bruge dem.
Hvorfor, om jeg må spørge?
Vi mener, at yakuzaen har brugt dem til at smugle heroin.
Det er vel ingen overraskelse.
Min forståelse er,
at Kempeitai længe har tolereret den slags smugling.
Måske, men ikke længere.
Er der sket noget?
Giv os registeret, som anmodet, tak.
Jules.
Du må komme med mig lige nu.
Godmorgen, Frank.
Godmorgen, hr. McCarthy. Vil du have kaffe?
Nej, tak.
Jeg hørte dig komme i aftes.
Ja, undskyld, hvis vi vækkede dig. Det var ret sent.
Har du sovet her?
Jeg håber, det er okay.
Hvad er der galt med dit eget hjem?
Ed?
Hej.
Jeg beklager i aftes.
Hvad skete der i aftes?
Du skulle møde mig i baren.
Bedstefar, vil du have kaffe?
Frank har allerede tilbudt.
Lad mig skænke dig en kop til.
Værsgo.
- Frank, lad mig forklare. - Hvad fanden skete der?
Hør, Kempeitai holdt razzia...
- Du sagde, at du ville være der. - Det ved jeg,
- jeg prøvede at nå det... - Virkelig?
- ...og jeg kunne ikke... - Og jeg ventede
- og ventede. - Det forstår jeg. Jeg prøvede.
Jeg kunne ikke, Frank. Jeg ville have været der.
Hvad med dine venner?
Ham fra Modstandsbevægelsen, Joe Blake, han bliver holdt fanget af yakuzaen.
Hvad har yakuzaen med det at gøre?
De har en film, som han prøver at købe...
- Endnu en skide film? - Ja, endnu en film. Hør nu.
Ja. Nu har de ham,
og hvis de ikke får 50.000 yen, melder de ham,
og så slår de ham ihjel, Frank.
Du beder ikke om mine penge. Det er vores udvej, vores fremtid.
Jeg ved det. Jeg kan ikke bare lade ham dø, Frank.
Hvorfor ikke?
- Hvorfor ikke? - Ja.
Lad ham dø.
- Juliana, lad ham dø. - Lad ham dø?
- Masser af mennesker dør. - Frank, hvem er du lige nu?
Kempeitai kunne komme efter mig hvert øjeblik.
Jeg kan ikke engang tage hjem.
Jeg forstår. Vi finder en anden måde.
Der er ingen anden måde. Jeg skulle have været afsted i aftes.
Måske, men det gjorde du ikke.
Du blev for mig, Frank.
Ja. Og nu tænker jeg hvorfor. Du har altid en ny undskyldning.
Hvorfor bekymrer du dig så meget for ham?
Frank, kig på mig.
Jeg vil være sammen med dig. Hører du?
Men manden reddede mit liv. Jeg er nødt til at prøve.
Jeg kan ikke bare lade ham dø. Jeg er nødt til at prøve.
Jeg ville ikke kunne leve med mig selv. Vær sød at forstå.
Du ved, jeg kun har 46.000.
Måske er det nok. Jeg kan overbevise dem om, at det er nok.
Okay. Nej, det gør jeg.
Hvad gør du? Hvad mener du?
Det er mine penge, okay? Jeg gør det.
- Gør du det? - Ja.
Det kan du ikke. De venter mig, Frank.
- Jeg gør det. - De forventer kontanter.
De er ligeglade med, hvem der afleverer dem.
Jeg får ham ud.
Og så tager jeg afsted, okay? Med eller uden dig.
Jeg må af sted.
Værdsætter du vin, oberst Wegener?
Jeg er ingen ekspert, Oberstgruppenführer, men jeg drikker det bestemt gerne.
Nyd den.
Interessant afhøringsteknik.
Vil du slå mig ihjel med venlighed?
Ikke med venlighed.
Jeg er klar over det forræderi, du har begået i Stillehavsstaterne.
Tyveriet af designet af Heisenberg-apparatet
fra Reichsforschungsrat,
og videregive det til den japanske videnskabsminister.
Officeren, Müller, genkendte mig.
Vi afkodede japanske transmissioner for få dage siden, det bekræftede mistanken.
Hvorfor står jeg ikke foran en henrettelsespeloton?
Fordi der Führer er en stor mand, men ikke ufejlbarlig.
Han har haft den dårlige dømmekraft at bevare freden med japanerne.
Og af en årsag ser han nytte i dig.
Jeg har der Führers tillid, ja.
Og det er derfor, jeg er rejst til New York
og trukket dig ud af din celle og i en uniform igen.
For at udnytte den tillid.
Hvad du end vel have, forventer du vel ikke min hjælp.
Dit liv er forbi. Det ved vi vist begge.
Men du har en kone, børn.
Om deres liv skånes, afhænger af dig.
Hvem er du?
Jeg har pengene for Joe Blake.
Halvtreds tusind yen?
Seksogfyrre. Det er alt, hvad jeg har.
Hvad læser du, hr. McCarthy?
Manga.
Miyamoto Musashis eventyr. Ved du, hvem det var?
En samurai, ikke?
Han dræbte sin første mand som 13-årig.
Men han var aldeles skånselsløs.
Det er det, japserne forstår, som vi ikke gør.
Vil man vinde, er der ikke plads til nåde. Man skal være klar til at gøre alt.
Jules, må jeg vise dig noget?
Ja.
- Vi har et problem. - Hvad?
Jeg gik på busstationen for at købe nye billetter til dig og Frank,
men nu vil de ikke sælge dem uden legitimation.
Du tror, de leder efter Frank.
Det må de gøre.
Okay. Hvordan slipper vi væk?
- Hvor er Juliana? - Hun har det fint.
- Hvem helvede er du? - Ham, der redder dit skind.
Kan vi gå nu?
Gå.
Vent lige. Hvad med filmen?
Den har du mistet.
Nej. Jeg betalte dyrt for den.
Den tilhører ikke længere dig.
Jeg går ikke herfra uden den.
Så går du ikke herfra.
Kom, vi går nu.
Giv mig den!
Kom så!
Okay.
Du er Frank, ikke?
Din tåbelige idiot! Din satan. Du slog dem ihjel.
Jeg havde brug for den film.
Okay, det var yakuzaen, forstår du det?
Yakuzaen, og jeg bor her.
- Ikke meget længere. - Hvad ved du om det?
- Kun at du og Juliana rejser. - Ja, netop.
Hvis du vil smadre dit eget liv, så værsgo.
Men hold os ude af det.
Hvor tager du hende med hen, Frank?
Jeg tager hende med et sted hen, hvor du aldrig ser hende igen.
Du får brug for den her.
Ja. Nu hvor du har brugt alle kuglerne.
KEMPEITAIS HOVEDKVARTER
Chefinspektør, vi har modtaget et opkald fra Taishi Okamura.
Hvad vil han?
Han siger, at den film, han ville sælge i aftes,
er blevet stjålet.
Jeg er ikke tilbøjelig til at tro på yakuza-løgne.
Han siger, at tyven var en agent fra Østkystens modstandsbevægelse,
der dræbte to af hans folk.
Gav han et navn?
Joe Blake.
Han var sammen med en anden mand, der passer til Frank Frinks beskrivelse.
Du og Frank.
Er I i en slags knibe?
Alt er i orden, bedstefar.
Jeg kan ikke bruge mine ben, men mine øjne fungerer fint.
Lyv ikke for mig.
Ja, det er vi.
Hvor vover du at bringe det med hertil? Til mit barnebarn?
De er mine venner.
Venner ville ikke involvere dig i deres rod på den her måde.
Bedstefar, de har brug for hjælp.
Japserne slår dig ihjel, Ed. De slår også mig ihjel.
Han har ret.
Vi er meget kede af det, hr. McCarthy.
Du har ti minutter. Så vil jeg have dig væk herfra.
Ellers ringer jeg selv til Kempeitai.
Er du okay?
Ikke helt.
Jeg fik ham ud.
Gjorde du? Tak.
Nu er problemet, hvordan vi får jer væk.
Ja. Han prøvede at købe billetter. De kræver legitimation.
Det kan du ikke mene.
Jeg beklager, Frank.
Dine venner fra i aftes, kan de ikke hjælpe os?
Nej, de hjælper os ikke. De vil have, at jeg arbejder
i Nippon-bygningen, hvor jeg kan tjene dem.
Pis.
Der må være en anden måde.
Major. God eftermiddag.
God eftermiddag.
Har du set Obergruppenführer Smith?
Nej, han har ikke været her i dag.
Det er sært, er det ikke?
Er det?
Ved du, hvor han er?
Jeg er lige her, kaptajn.
Obergruppenführer. Jeg var bekymret. Du ringede ikke i morges.
Der er ingen grund til bekymring, som du kan se.
Må jeg tale med dig privat?
Frank!
Ja?
Jeg... Her.
- Hvad laver du? - Nej...
Hvad ligner det?
- Nej, jeg... Vi kan ikke tage dem. - Nej, Jules, hør,
jeg ved, det ikke er meget.
Det er kun nogle få hundrede yen, men det er bedre end ingenting.
- Ed, hold nu op... - Modsig mig ikke, okay?
Hvor I skal hen, har I brug for al den hjælp, I kan få.
Tag dem.
Hvad med pistolen?
Den har jeg.
Okay.
Så giv mig den. Jeg skaffer den af vejen.
Jeg ved ikke, om jeg ser dig igen, så...
Nej. Jeg ser dig igen.
- Tak. - Ja.
Kom her.
Du er en god ven. Tak.
Farvel.
- Gå. - Okay.
- Gå. - Kom.
Hvis det handler om i går, vil jeg undskylde
for at overraske dig med Oberstgruppenführer Heydrich.
Nej, undskyld ikke, kaptajn. Du vidste ikke, at han kom, gjorde du?
Nej.
Men du vidste, at han bruger fire stykker sikker i sin kaffe.
Og du havde adgang til rejseruterne
for mig og Hauptsturmführer Lautz, da vores biler kørte i baghold.
Og til cellen,
hvor terroristsemitten efter sigende skar sin egen hals over.
Du kan ikke mistænke mig. Vi har været igennem det her.
Ja. Men da vidste jeg ikke,
at det var Heydrich, der gav ordren.
Hvis det var Heydrich,
kan jeg se, hvorfor en mand ville vælge
en kugle i nakken fremfor at forråde ham.
Jeg forstår. Du fulgte bare ordrer.
Du ved nok slet ikke, hvorfor han ville have mig og Lautz af vejen.
Nej. Det gør jeg ikke.
Det tænkte jeg nok.
Major Klemm. Tilkald politiet. Der er sket et selvmord.
Lort.
Ikke den vej. Hvad laver du her?
Vi har brug for jeres hjælp.
De tjekker identitetspapirer på busstationen.
Vi har brug for en anden vej ud af byen.
Hvorfor spørger I ikke Karen og Lem?
- Fordi vi spørger dig. - Kan du hjælpe os, Joe?
- Jeg kan prøve. - Du må sgu gøre
langt mere end at prøve.
Hvad siger han?
Han siger, vi skal stoppe.
Tag den her. Jeg stikker af fra ham.
- Hvor kan vi mødes senere? - Der er en skole
- omkring hjørnet. Den er lukket i dag. - Okay.
- Vær forsigtig. - Kom.
Oberst. Du ser veludhvilet ud.
Næppe.
Du har haft tid til at tænke over din situation.
Det har jeg.
Dette er en liste med navne.
Ikke kun min kone og børn, men hendes far og resten af familien.
Ti liv. I bytte for dit.
Det er aftalen.
Du behøver ikke bekymre dig, oberst.
Kom, du har en raket at nå.
Hvor skal jeg hen?
Berlin.
Hvad forventer du, at jeg gør der?
Jeg troede, at det var tydeligt, oberst.
Der Führer er gammel og syg
og står i vejen for det imperium, han har opbygget.
Skal jeg tale med ham?
Nej, oberst Wegener. Du skal slå ham ihjel.
- General Hata. - Handelsminister.
Sid ned.
Har du samlet dataene
om uranaflejringerne i Den neutrale zone?
Vi indsamler dem nu, general.
Må jeg spørge, hvad det handler om?
Du er klar over, at vores svigt i at udvikle Heisenberg-apparatet
har givet os en strategisk ulempe i forhold til Nazi-imperiet.
Ja, selvfølgelig.
Mens vores videnskabsminister var her til kronprinsens tale,
fandt han en rulle mikrofilm i sin lomme.
Den indeholdt den tekniske information, det kræver at bygge vores eget apparat.
Det er vidunderligt, general.
Hvis vi udvikler vores eget våben, vil vi være ligestillet med nazisterne.
Vi er ikke interesseret i ligestilling.
Men en pludselig magtbalance ville opnå
kronprinsens drøm og vedvarende fred.
Kronprinsen er en forandret mand siden attentatforsøget.
Han har indset nazitruslen.
Hvem der end gav videnskabsministeren den plan,
kan ikke have haft i sinde at mane til krig.
Hvilken relevans kan det have?
Hvis vi slår til med sådan et forfærdeligt våben,
ved du, at nazisterne vil gøre gengæld. Millioner vil dø.
Det angår ikke dig, handelsminister.
Vær rar at levere den nødvendige information
om uranaflejringerne.
Godaften, major.
Godaften, Obergruppenführer.
Det er major Klemm.
Det er Joe Blake.
Ja, Joe.
Jeg har filmen.
Flot. Det glæder mig.
Der er et lille problem.
Jeg måtte dræbe to mænd for at få den. De var medlemmer af yakuzaen.
Politiet leder efter mig.
Jeg får brug for hjælp til at komme ud af byen.
Det kan vi håndtere.
Kan du holde dig ude af syne i nogle timer?
Javel.
Jeg må have nogle andre med.
Hvad taler du om?
Juliana Crain. Hun hjalp mig.
- Joe. - Hør,
jeg må have hende væk herfra. Også hendes kæreste.
Sådan fungerer det ikke.
Hun risikerede livet for mig.
Det var hendes beslutning.
Jeg skylder hende mit liv.
Er hun hos dig nu?
Nej.
Du skylder hende intet, Joe.
Kvinden er agent i Modstandsbevægelsen.
Næste gang du ser hende, skal hun ikke reddes.
Hun skal skydes. Forstår du?
Javel.
Vi leder efter den mand, der dræbte dine vagter.
Men jeg antager, at det ikke er derfor, du har bedt mig komme.
Du beslaglagde heroin i havnen i morges.
Skal jeg konkludere, at det var hævn?
Du kan konkludere, hvad du vil.
Den opførsel er nyttesløs, chefinspektør.
Yakuzaen kan ikke ødelægges,
mere end solen kan ødelægge skyggen.
Det har været forstået i vores hjemland i århundreder.
Jeg kan ikke ødelægge de skygger, I kaster.
Men jeg kan og vil begrænse det. Det er min pligt.
Ligesom det er din pligt at anholde dem, der skød kronprinsen?
Jeg hører, at hvis du ikke foretager en anholdelse i morgen,
kræver Tokyo, at du begår seppuku.
Der er ingen grund til at minde mig om min pligt. Jeg er tæt på en mistænkt.
Mener du den hakujin? Der arbejder på replika-fabrikken?
Den rigtige attentatmand skød fra klokketårnet
med en snigskytteriffel.
Det viste din såkaldte "ikke entydige" ballistiske rapport.
Hvad er din pointe?
Jeg tror, du har jagtet en falsk mistænkt
for at forklæde en sandhed, du har kendt fra starten.
At attentatmanden er naziagent.
Hvis det blev kendt, at en naziagent skød vores prins,
ville det være en krigshandling.
En krig, mange i Riget ville være glade for.
Men en, som vores imperium næsten helt sikkert ville tabe.
Jeg benægter ikke din beskyldning. Ej heller bekræfter jeg den.
Det er ikke nødvendigt, chefinspektør.
Ser du, jeg har navnet på attentatmanden. Den rigtige attentatmand.
Nævn din pris.
Min pris er ikke med penge, chefinspektør.
Men den er meget, meget høj.
Hallo?
Herinde.
John.
Reinhard. Sikken overraskelse.
Som jeg sagde, bor jeg i East Hampton.
Jeg tænkte, at jeg ville komme forbi på vej hjem.
Han har underholdt børnene med sine krigshistorier.
Jeg må indrømme, at der er en vis nostalgi.
Pligten i at bevare orden
er aldrig så spændende som udfordringen i at skabe den.
Stammehøvdingene i Afrika var bestemt barske.
Undermennesker, naturligvis, men stolte.
Det krævede stor viljestyrke at underkue dem alle.
Jeg glæder mig til, at jeg er gammel nok til at se Afrika.
En dag, min dreng.
Vil du have en drink til, Reinhard?
Gid jeg kunne, men min familie venter mig.
Kan vi tale sammen privat?
Bestemt.
Nå. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg var bekymret, John,
efter jeg hørte om kaptajn Connollys død i eftermiddags.
Ja. Det var forfærdeligt. Selvmord.
Havde han været deprimeret?
Ikke så vidt jeg ved.
Men man ved vel aldrig, hvad der sker i en mands indre.
Nej, det gør man ikke.
John, jeg skal på jagt i morgen tidlig. Jeg ville være glad, hvis du tog med.
Det er meget venligt,
men jeg er bange for, at jeg skal på arbejde i morgen tidlig.
Arbejdet kan vente. Jeg insisterer.
Nuvel.
Din dreng, Thomas, er en fin ung mand. Tag ham med.
Lad os holde vores familier ude af det, skal vi ikke?
Her er adressen.
Er klokken syv for tidligt?
Klokken syv er fint.
Er alt i orden, handelsminister?
Jeg føler mig bare langt hjemmefra.
Jeg forstår.
Kotomichi.
Hvor i Japan er du fra?
Nagasaki.
Smuk by.
Ja. Det er det.
Tager du ikke hjem, handelsminister?
Snart.
Godaften, Kotomicho.
Godaften, handelsminister.
AT TJENE STATEN ER VORES PLIGT
Gud. Det er det lort, de tvinger børnene til at tegne.
Deres kunst.
Det bliver snart mørkt.
Ja, måske kommer han ikke.
Han kommer.
Jeg har hans film.
Hvorfor er den her så vigtig?
Den er ikke som den anden film.
Nej.
Det er mig.